Traducerea și adaptarea: lauraioanal, Dan Bonta$, Laurentiuvl & kuniva
Supervizarea: veverița_bc @ www.titrări.ro
- Pacient nou? - Da.
Avocatul meu mi-a recomandat niște lucrări aici.
Pacient nou, e destul. Completează asta...
... ca să știm cu cine luăm legătura în caz că vei muri.
A fost o glumă, dragă. Eram amuzantă.
Bună.
Doamnă Remar, eu sunt doctorul Johnson.
De fapt domnișoara Remar.
Știu cine sunteți. Mai frecventez și alt doctor din clădire regulat.
Am fost chiar și în lift împreună de câteva ori.
Bine.
Sunteți căsătorit? Nu am observat verigheta până acum.
Da, sunt.
În regulă, ce vom face astăzi?
O plombă, nu?
Mi s-a spus că de obicei nu faceți doar una.
Facem ceea ce trebuie. Allie.
În regulă. Să vedem.
- Acum, care este? - Nu știu.
Spuneți-mi dumneavoastră.
Altă tipă care s-a îndrăgostit, nu-i așa?
Ce naiba ai pățit?
Deci vă veți întoarce săptămâna viitoare?
O s-o programezi pe domnișoara Remar săptămâna viitoare pentru plombă. Da?
Da. O să îți eliberez toată agenda pentru toată săptămâna...
... ca să fii pregătit psihic pentru asta. Bine?
A fost plăcut să vă pot întâlni în sfârșit.
Da. Și pe dumneavoastră.
În regulă.
Am nevoie...
E fiica mea.
Voi avea nevoie de jachetă.
- Bine, tu stai și eu mă întind. - Scuze.
Nu, nu-i nimic. Sunt la câteva minute depărtare.
Charlie?
Hei, Charlie! Charlie Fineman!
Charlie!
Charlie. Charlie Fineman.
M-am săturat de tatăl tău.
E în patul ăla din nou.
La fel de rău și meschin cât poate fi.
Ca un porc care are un glonte-n cap.
Ai făcut plimbarea zilnică, mamă?
Iau asta drept un "nu".
Tată?
Urăsc orașul ăsta. Urăsc afurisitul ăsta de oraș.
Nu știu de ce ne-ai adus aici.
Am luat sucul de papaya pe care l-ai cerut.
Urăsc orașul ăsta.
Și mirosul. Toate gunoaiele care sunt pe străzi.
Tati? Am nevoie de bani pentru rochia de cină...
... cu care mă voi duce la familia Jacobson.
Și mă vei conduce tu...
... pentru că mami va fi la repetițiile din cor ale lui Cherie.
Bine.
Trebuie să vorbim să-i luăm un telefon mobil.
Azi dimineață ai spus că vom discuta în seara asta.
Credeam că am vorbit deja despre problema telefonului mobil.
Dar am 13 ani și încă îl împart cu sora mea.
În regulă. Pentru că ai nevoie de un telefon mobil...
- ... când mami sau tati întârzie... - L-am văzut pe Charlie Fineman azi.
Chiar așa? Ce mai face?
Nu știu. Eu eram în mașină și el era pe jos.
Tocmai ieșise dintr-un magazin. Avea cu el niște vopsea.
Crezi că încă mai practică?
Cine e Charlie Fineman, tati?
E un vechi coleg de-al meu, puiule.
Am fost colegi de cameră, mai exact.
Nu am mai vorbit cu el de foarte multă vreme.
E acela de la școala de stomatologi...
... a cărui familie era în avion? Acela e Charlie Fineman?
Da.
El e Charlie Fineman.
Știi, m-am decis să ne înscriem la alt curs de fotografie.
Așa ai făcut? Deja ne-ai înscris?
Da, dar de data aceasta la cel de avansați.
Cred că ne-am simțit bine trimestrul trecut, tu nu?
Ce, nu voiai asta?
Ba da, vreau. Tu nu?
Mi-a plăcut.
- M-am simțit foarte bine. - Da.
- Nu ți-a plăcut? - Ba da.
Și acum fotografie avansată? Adică... da... super.
Foarte bine.
Fără zahăr.
Nu lua asta la școală, da?
Mâncăruri naturale. Gustări naturale.
- Bună, Angela. - Doctore Johnson.
Cum vine ca noi plecăm de la serviciu în același timp?
- E timpul plecării. - Adevărat.
- Ești bine? - Da, sunt bine. Mulțumesc.
Bine. Am o întrebare. Majoritatea soților au hobbyuri.
Alan. Nu face asta. Haide.
- Să nu fac asta? - Am mai discutat despre asta.
Nu e corect pentru tine să mă aștepți aici în stradă.
Dacă vrei să faci o programare, putem face o programare.
Da, știu. Dar e o mică problemă.
Acum, îl mai ții minte pe prietenul de care te-am întrebat?
Prietenul care nu are prieteni? Nimeni în afară de tine?
Da, el. E un tip însurat, da?
Are o nevastă nemaipomenită și toate cele.
Dar ea nu-l lăsa pe el... Adică, e ca și cum n-ar putea...
Bărbații au hobbyuri, nu?
Joacă poker, merg la golf, tot felul de tâmpenii.
Bine, știi ce? Oprește-te.
Nu pot să te consult pe drumul de la cabinet într-o parcare de mașini.
Să mă consulți? Eu nu... Am pus o întrebare.
- Bine, cum o numești tu... - Nu, ai dreptate.
- Nu este normal. - Ai dreptate. Înțeleg.
Lasă-mă să te întreb un lucru.
Îți vreau opinia ta ca și femeie, Angela.
Ca femeie.
Uite, dacă am un vis ce se tot repetă în care...
... stau pe canapeaua mea...
... și se transformă într-o bucată de cauciuc uriașă ce înseamnă?
De ce nu vrei să te trimit la altcineva?
Ei bine...
... sper să îți rezolvi problemele.
M-ai așteptat de atâtea ori acolo în stradă, totuși...
... s-ar putea să rămâi dator cu o lucrare dentară.
O zi bună.
Bingo. Acolo era.
- Aia a fost una dificilă. - Da. Cu siguranță.
Acum toate vor fi la locul lor.
Tată, poți să mă duci până la Becky Fishman?
Draga mea, este 9:30.
Vrea să stau peste noapte la ea.
Tati a avut o zi lungă la serviciu...
... și abia își mai găsește puțin timp și pentru el.
Spune-i să vină ea aici.
Și putem învăța la franceză împreună.
De fapt știi ce? O voi duce eu.
Puiule. Am ajuns atât de departe. Am lucrat la asta toată săptămâna.
Știu. Mă duc și mă voi întoarce imediat.
Să nu te superi dacă termin asta până când te întorci.
Pentru că am intrat în mână.
O să pierzi toată acțiunea.
Să te asiguri că o să rămână o parte din cer și pentru mine, da?
Știi, îi datorezi copilului o grămadă.
Ai crede că te-a scos din școala de șoferi...
... după privirea pe care o ai.
Noapte bună, scumpo.
- Noapte bună. - Mulțumesc.
Hei, Charlie. Charlie. Charlie Fineman, hei!
Charlie, oprește-te!
- Hei, Charlie. Bună, omule. - Da?
- Sunt Alan. - Hei. Ce mai faci?
Te-am văzut ieșind dintr-un magazin de vopseluri acum câteva săptămâni...
Am țipat după tine, te-am claxonat.
Am oprit mașina, am ieșit în trafic. A fost o nebunie.
Apoi am încercat să iau legătura cu tine, dar nimeni nu mai știa nimic.
Bine, bine. Foarte tare.
- Ce mai faci? - Deci ne cunoaștem?
Faci mișto de mine?
Sunt Alan Johnson, Charlie.
Am fost împreună la stomatologie.
Burrows Hall. Am fost colegi de cameră la facultate. Nu-ți amintești?
Da, fain. Foarte fain.
- Mă bucur că te-am revăzut, Burrows. - Johnson.
Charlie, chiar nu-ți mai aduci aminte de mine?
- Am fost colegi de camera la facultate? - Da.
Da, dormeai gol în majoritatea nopților.
Și erai un somnambul. Au fost cei mai urâți 2 ani din viața mea.
Profesezi?
Am încercat să iau legătura prin centrul de stomatologie
Profesez tot timpul, sus în vale.
Am ajuns la nivelul 12 la Colossus până acum.
Valea? Ce e asta? Este un complex medical sau altceva?
Este mai mult ca o altă dimensiune.
Faci o călătorie și te descoperi pe tine însuți.
- Hei, vrei să mergem să bem ceva? - Nu pot să beau. Nu pot să beau.
Nu pot să beau. Nu pot să beau.
Trebuie să plec acum.
Atunci o cafea sau altceva. Hai să mergem să bem o cafea.
Nu durează mult. Chiar mi-ar place să recuperăm timpul pierdut.
Hei, Charlie.
E în regulă?
Îți place să joci trivia?
Numește Marile Lacuri.
Marile Lacuri. Le poți numi?
Bine, Michigan e unul.
Huron, Ontario, Michigan, Erie și Superior.
A fost ușor.
E ca la clasa a 5-a.
Deci, ce-ai mai făcut în ultima vreme, Charlie?
Nu mă pot decide intre albul palid și albul lunii.
Am încercat galben ca de whiskey.
Nu m-am obișnuit cu ea.
Pictezi ceva anume? Remodelezi sau ce...?
Ai fost colegul meu de cameră din facultate.
Asta a fost cu mult timp în urmă.
- O cu totul altă viață. - Da. Nu glumă.
Mă bucur că te-am văzut la față.
Johnson.
Da și eu mă bucur că te-am revăzut, Charlie.
Da. În regulă.
Trebuie să îți scoți pantofii ăia.
Mulțam'.
Impresionantă colecție de discuri.
Da.
Sunt mulțumit.
- Mult vinyl. - Da, peste 5500 deja.
E o activitate în progres.
Remodelarea bucătăriei?
Ce e asta?
"Umbrele Colosului."
Pot să mă duc la baie, Charlie?
Da, în spate.
Frumoasă cameră de muzică.
E bine?
Da, e bine.
Așa, Allie. Mulțumesc.
Îmi pare rău de comportamentul meu de ultima oară, doctore.
Dar când vă văd în clădire, tot timpul păreți ocupat.
Preocupat.
Chiar și când sunteți cu ceilalți doctori păreți solitar.
Atât de singur.
Nu știu de ce, dar mi se pare foarte familiar.
Da.
Ei bine.
Sper că...
Mă gândeam că dacă ați vrea să...
... aș face.
Cu gura.
Aș face-o.
Ați putea încuia ușa...
... să nu intre asistentele.
ȘI aș face-o.
Mi-ar plăcea să vă fac fericit.
Trebuie să pleci.
Am un ciudat sentiment de intimitate cu tine. Nici măcar nu știu de ce.
I-am spus psihiatrului meu și ea a spus că ar trebui să acționez.
Așa a făcut? Trebuie să-ți iei un nou psihiatru.
Mai mulți chiar. Și ia-ți și un nou dentist.
Trebuie să plecați, doamnă Remar.
Vorbesc serios. Vreau să plecați acum. Plecați, vă rog.
Bine.
Vă rog.
Bine.
Ce naiba...?
Nu vreau s-o mai reprogramezi pe doamna Remar, pentru nimic în lume.
Bine.
Niciodată. Pentru nimic.
Bine.
Nu o mai vreau pe această femeie ca pacient.
- Am înțeles. - Bine, mulțumesc.
Mă scuzați!
Nu acum. Melanie, sun-o.
- Doamnă Remar? - La telefon, spun. Nu...
Doamnă Remar, trebuie să vă găsiți alt dentist.
- Pardon? - M-ați auzit.
Doctorul Johnson nu vă mai vrea ca pacient...
... și nici vreun alt doctor de aici...
... deci, duceți-vă undeva, îngropați-vă în cartea de telefoane...
... și căutați alt dentist, bine?
- "Îngropați-vă în cartea de telefoane"? - Da.
Trebuie să fii îndrăzneț petru a-i face pe oamenii de genul ăsta să plece.
Mulțumesc pentru așteptare.
Pot să vă ajut cu ceva?
Merg să văd un prieten de-al meu, pe Charlie Fineman.
Nimeni cu numele ăsta nu locuiește aici. Îmi pare rău.
Nu-i nimic, îl aștept pe proprietar.
Eu sunt.
Proprietara. Adell Modell, proprietăreasa din iad.
Ei bine, eu sunt Alan Johnson. Sunt prieten cu Charlie.
- Sigur. - Am fost la stomatologie împreună...
Am fost în apartamentul lui aseară. Am jucat...
..."Umbrele Colosului" sau ceva de genul.
Ați fost în apartamentul lui aseară? Pe naiba!
Nu a mai dus pe nimeni acolo de ani de zile.
Doar pe mine, pe Sugarman contabilul și pe menajeră.
El nici nu știe despre femeia de serviciu.
- Nu vă mint, am fost acolo. - Da...
Își remodelează bucătăria. Cum aș ști asta, dacă nu am fost?
Își remodelează bucătăria o dată la câteva luni.
Nu mă poți convinge, pleacă!
Johnson. Johnson!
- Bună. - Bună.
Alan!
Alan Johnson.
E colegul meu de cameră de la facultate.
Obișnuiam să dorm gol.
Uite aici
Am o... Îți va plăcea.
The Pretenders. E unul din cele mai bune albume de debut a tuturor timpurilor.
Da, ăsta ești tu. Prost gust la muzică.
Nu e adevărat!
Miroase asta.
Îmi place la nebunie cum miroase.
Îmi aduce aminte de ceva. Miroase ca anii 70, nu-i așa?
- Ca anii 80 la început, așa e. - Charlie!
Charlie!
E în regulă, Charlie. Voi avea grijă de ei.
- Cine e? - Charlie, vrem doar să vorbim cu tine.
- Trebuie să plecăm, trebuie să plecăm. - Ce?
De ce, cine sunt?
Johnson, urcă. Urcă, Johnson.
- Să urc? - Urca, Johnson.
- Cine sunt? - Johnson, urcă.
- Urcă în spate. - Așteaptă un minut!
Charlie! Charlie! Autobuzul, Charlie!
La naiba! Charlie.
Știu, știu. Bine.
Am întârziat, sunt nervoși.
Numiți singurul monument din America ce se mișcă.
Mă pupi în fund, retardatule. Ai întârziat, treci aici.
Nu. Mașinile de cablu din San Francisco.
N-am știut-o pe asta. E bună.
E bună dacă vrei vreodată să închizi pe cineva.
Dacă nu râdeți la nimic din ce spun...
Încerc să-mi fac demnitatea să ajungă pe la șapte procente.
Pot să mai iau o Heineken?
- Mai vrei o bere? - Am băut destul, mulțumesc.
Mulțumesc.
A fost bine să te văd acolo în seara asta.
A fost muzică bună.
Nu știu dacă aș merge până acolo.
Dar știi de ce mi-a amintit? Mi-a amintit de școală.
Când obișnuiai să asculți albumul lui Bruce Springsteen.
- Care era numele albumului? - Bruce Springsteen...
Da, care era? The River.
- The River? - The River. Îți amintești?
Încercam să te fac să asculți The O'Jays și Earth, Wind & Fire...
... dar tu erai fixat pe The River.
Nu-mi amintesc.
Poate dacă miroși asta, îți vei aduce aminte.
- A fost bine. - Da.
Am avut o zi bună azi.
Plimbarea cu scooterul ăla idiot. A fost...
A fost prima oară.
- Da, a fost distractiv. - Da.
Eu nu fac nimic de genul ăsta.
Sunt multe fete pe-aici, Charlie.
Trebuie să fie măcar jumătate din appeal, nu?
De ce mă întrebi asta?
Nu știu.
Nu știu, încerc să fac conversație, știi?
Ești singur acum. Poți face tot ce...
- Ce? - După ce s-a întâmplat...
- ... cu familia ta... - Nu am familie.
Știu, încercam doar să fac conversație, dar am fost idiot.
Cine te-a trimis aici?
- Te-au trimis EI? - Despre ce vorbești?
- Ești specialist? - Sp...? Nu, nu sunt...
- Despre ce vorbești? - Nu mă minți!
Nu mă minți! Nu mă minți!
- Charlie, calmează-te. - De ce ești aici?
De ce? De ce?
- Răspunde. - Charlie, urli!
De ce ești aici acum, vorbind cu mine?
- Relaxează-te, bine? - De ce? De ce?
La naiba!
- Ce naiba ai pățit? - De ce vorbești cu mine?
Acum vă plictisesc? Domnule Heckler?
Și eu sunt plictisită. Îmi pare rău dacă vă plictisesc. Îmi pare rău.
Spune-le să mă lase în pace!
Alan.
Când ai un minut, trebuie să vorbim.
Alan, e de rău. Femeia ne-a trimis o scrisoare și ne amenință cu un proces.
Pretinde că ai hărțuit-o sexual de câteva ori.
E ridicol, da? E absurd.
Am întrebat-o pe Melanie.
Donna Remar. Ce știi de ea?
Femeia asta e nebună, bine?
A intrat, i-am pus o singură plombă...
... mi-a spus că are o obsesie...
Scuză-mă, Marie.
A spus că vrea să-mi facă sex oral în birou.
Știi ceva, trebuie să scapi de asta.
Nu putem să ne descurcăm cu așa o lovitură.
Chiar de câștigăm, vom cădea de sus.
Cum să fac asta? Cum să fac asta să dispară?
Nu știu cum să faci. Dacă o mai vezi, discută cu ea...
Nu, nu e exact ca data trecută?
O femeie se îndrăgostește de tine, tu o conduci mai departe...
- Știi ceva, John? - Nu. Nu.
Ce e, Johnson?
Mă voi ocupa de asta.
Doctore Johnson? Trebuie să vorbesc cu dumneata.
Sunt Ginger Timpleman...
... și sunt soacra lui Charlie Fineman.
- Ai cunoscut familia lui Charlie? - Nu.
Părinții lui au murit când era în liceu.
A trăit cu o mătușă înainte de colegiu. Am întâlnit-o de câteva ori.
A murit chiar înainte de nuntă.
Soția mea și cu mine am încercat să-l sunăm de multe ori.
Nu l-am văzut de ani de zile și am citit ce s-a întâmplat în ziare...
... și mi-a părut rău pentru el, înțelegeți?
Pentru ei.
El doar... s-a-nchis.
A renunțat la serviciu. A renunțat la a mai vorbi despre ea.
Apoi s-a comportat de parcă nu și-ar mai fi amintit de ei.
Apoi a pretins că nu-și mai amintește de noi.
Da.
Tot ce vrem noi e să-l vedem.
Și nebuna aia de proprietăreasa și Sugarman...
... amândoi conspiră să ne țină departe de el.
- Sugarman? - Da, nu-mi pasă de el.
Cine știe ce avantaje au ei de la Charlie.
- Ce ar putea lua? - Banii de la guvern...
... polița de asigurare, Charlie are destui bani ca să se poate îngriji...
... dacă o iei așa.
Soțul meu s-a retras de tânăr. A fost polițist.
Eram tineri. Prea tineri pentru a fi bunici.
Voiam doar să călătoresc...
... și să-mi răsfăț nepoatele.
Apoi au venit monștrii ăia cu avioanele lor de la capătul pământului...
... și mi-au rearanjat viața.
- Îmi pare rău. - Cred că-ți pare.
Dar el are nevoie de ajutor.
Și nu de ajutorul de la proprietăreasă și de la contabil.
Are nevoie de terapie.
Și de familie.
Jonathan și cu mine suntem singura familie pe care o are.
Cineva e la ușă. Cineva e la ușă.
Cherie. Cherie.
- Dă-te de la ușă. - Ce faci?
Nu ai voie să te duci la ușă în mijlocul nopții. Știi asta.
Cred că e Charlie Fineman.
Acesta e Charlie?
- Da, el este. - Bine.
Lasă-l înăuntru.
Da?
Erai deja în pat? Ce se întâmplă? E 22:30.
Tot timpul sunt în pat la 22:30.
- Asta e nașpa. - Nu ai nicio bere la tine...
- ... nu-i așa? - Nu, de ce?
Alan.
Charlie, ea e soția mea, Janeane.
Cred că ne-am cunoscut acum 15 ani, în Central Park.
- Nu mă aștept să-ți amintești. - Nu-mi amintesc.
Bine.
Ea este fiica noastră, Cherie.
Mă bucur să vă cunosc, doctore Fineman.
Du-te în pat, iubito.
Ce se întâmplă, Charlie?
Vrei să ieșim? Să ne distrăm?
- Acum? - Da, trezește-te. Hai să...
- Putem să ieșim? Are voie? - Charlie, nu face asta.
Nu-i cere soției mele permisiunea să ies.
Sunt chiar aici, în fața ta. Și nu mai am 7 ani.
Așa e, deci, ieșim?
Te amenință că te dă în judecată? Ce vrea?
Vrea să-mi facă sex oral
- Spune-i că nu poți face asta. - Nu, știu.
- I-ai spus că ești căsătorit? - Știe.
Nu e o opțiune pentru ea.
Vreau să spun că are o obsesie sau ceva de genul.
Ei bine, fă ceva pentru ea.
Nu-i de râs, Charlie.
- Nu, nu, nu. - Chiar nu-i de râs, vreau să zic...
- Partenerii mei îmi suflă în ceafă. - Ai dreptate.
Noi deja plătim destul de mult din asigurarea de răspundere civilă.
Ar trebui să le spui asociaților tăi că pot face cu tine ceea ce vrea fata aia.
Dă-i dracului.
Nu știu.
Este al cincilea an de contract, 50 de mii pe lună...
... cu numele meu pe el. Partenerii mei s-au supărat...
... și m-au lăsat cu ochii-n soare, asta e, sunt aranjat.
- Da. - Am pus toate lucrurile cap la cap.
S-au comportat ca și cum eu sunt cel care lucrează pentru ei.
Dar fata, ce ai de gând să faci cu ea?
E cam ciudat, știi? E oarecum greu.
Da, așa-i. Eu ți-am spus, fata asta are probleme serioase.
Da. Are probleme mari dacă vrea să ți-o sugă.
E dusă cu pluta. Am observat asta.
- Foarte amuzant. - Nu, nu, nu.
Nu, este... Te distrezi?
Să-ți spun sincer, oarecum, Johnson.
Îmi pare bine să te văd într-o situație ca asta.
E caraghios. Nu-s obișnuit cu asta.
- Hai. Ia-o ușurel. Ușurel. - Da. Da, da.
Ai vreo șansă să mergi la vreun interviu săptămâna asta?
Deoarece asta ar face lucrurile mult mai bune.
Sau poate am putea merge undeva...
... și să-ți arzi limba cu niște pizza. Mi-ar plăcea și mie asta.
Iubesc asta.
Trebuie să te abții un moment.
N-o să-ți vină să crezi cine-i la telefon.
- Cine? - Nebuna.
În acest moment al vieții mele, trebuie să fii mai explicită.
Donna Remar.
Vrea să vină la o altă consultație ca s-o mai lustruiască un pic.
Îți vine să crezi asta? Cucoană?
- Cucoană? - Programeaz-o.
- Pardon? - Programeaz-o la cabinetul meu singură.
- 'Neața, Oscar. - Bună, doctore.
Mă bucur să te văd.
- Bună, doctore Johnson. - Bună.
- Am o întrebare. - Sunt sigură de asta.
- Nu, nu e vorba de mine de data asta. - Ce reconfortant.
E vorba de un prieten. Pe bune, totuși. Adică, într-adevăr, e un adevărat prieten.
Și-a pierdut întreaga familie într-un accident de avion.
- Așa. - E îngrozitor.
Vorbesc serios, pe soția lui și pe cele trei fiice ale sale.
Tipul ăsta era dentist.
- Acum cât timp? - Să tot fie câțiva ani...
... iar acum e pierdut. Știi? E complet pierdut.
M-am întâlnit față-n față cu el. Am fost colegi de camera în facultate doi ani.
- Și nu și-a amintit de mine. - Neplăcut, asta sună a...
... stres post-traumatic. Poate chiar mai rău.
Nu mă pot pronunța exact fără să-l văd. Se pare că are nevoie de ajutor.
- Primește ajutor? - Nu știu.
Adică, toată treaba asta e...
E chiar ciudată, știi? E al naibii de ciudată.
Tu ce mai faci?
Sunt bine. N-am de ce să mă plâng.
Asta înseamnă că ești bine?
Foarte bine. Chiar ai de gând să-mi trimiți într-o zi nota de plată.
Ar trebui să-ți verifici cutia poștală.
- Bine. - Doctore Johnson, cred că ar fi...
... într-adevăr mai bine pentru tine să vorbești cu cineva.
Îți sugerez că ar fi...
... mai bine pentru tine dacă ai fi un pic mai comunicativ.
Sper că nu te superi.
Bun. Păi, ne vedem în curând?
Bine.
- Charlie. - În spate!
- Sper că te-ai descălțat. - M-am descălțat. Sunt desculț.
Hei, arată bine bucătăria. Ești aproape gata?
Asta-i The River?
Da.
Știi, trebuie să te înscriu la un curs bun de muzică.
Chiar așa, da. Spune-i asta lui Clarence Clemons.
Ce se întâmplă? Ce s-a mai întâmplat cu fata?
Dementa, cea care-ți vrea penisul. Ce face?
- Hai să nu vorbim de ea. - Da, vrei...? Lasă cravata aia.
Lasă-ți cravata și șalul. Tot echipamentul.
- Pentru ce? - Haide, scoate-l.
E timpul pentru distracție. E timpul pentru dezmăț.
Simt că vine un concert Fineman.
Da, în stilul Burrows Hall. Burrows Hall.
Bagă, băga și iar bagă.
- Poftim. - Nu cânt la chitară, Charlie.
Hei, Johnson, ești doar un dentist.
Le scoți dinții oamenilor toată ziua. N-are importanță.
Haide. Hai. În regulă. Dă totul din tine. Dă tot.
- Lasă-mă să fac eu asta. - Fă tu asta. Haide.
Lasă-mă să ascult un pic din asta.
Nu știu cum să cânt asta.
Charlie Fineman!
- Alan Johnson. Alan Johnson! - Charlie Fineman!
Noapte bună, Jersey!
- Philadelphia. Philadelphia! - Noapte bună, Philly!
Iubito, îmi pare rău. Am stricat totul, dar tu știi că eu nu fac așa ceva.
N-am vrut să te sun și să te trezesc.
M-am blocat în lumea lui Charlie. Nu puteam...
... să plec.
Asta nu-i bine.
Să stai toată noaptea afară...
... nu se poate.
Îți spun doar că tipul suferă mult.
E foarte trist, iubito. E chiar...
E o mare de tristețe.
- Da. - Bună. Charlie Fineman pentru dr. Johnson.
- Nu aveți o programare, domnule? - Suntem prieteni.
- Poftim? - Am fost colegi de cameră în facultate.
- Și? - Obișnuiam să dorm gol.
- Charlie? - În regulă, intră.
Ascultă-l pe "Colossus".
Bună.
Hei, salut, prietene. Descalță-te. Ți-am mai spus.
Ți-am spus.
Hei, nu cumva...?
În regulă. În regulă.
Hei, lasă-mă să-l încerc.
Stai o clipă.
- Lasă-mă să-l încerc. - Uită-te cum se face mai întâi.
Dă-mi voie doar să-l încerc.
- Bine, cum tragi? - Reglează-l ca să-l lovești.
Aia-i pasărea. Dacă vrei s-o împuști, atrage-i atenția.
În regulă. În regulă, pregătește-ți săgeata.
Și lasă-mă să-i trag una în uter.
Ce să țintesc?
La naiba.
Ți-aș putea arăta cum se face, să-ți dau niște sugestii...
... dar te avertizez, creează dependență.
Nu devin dependent așa ușor...
... așa că doar arată-mi cum să fac.
Am spus ceva amuzant?
În regulă.
Acesta-ți va chema calul. Triunghiul va sta când sari...
Bine, bine, foarte bine.
- Înjunghie-l în braț. - Îl lovesc în braț.
- Nu, trebuie să-l lovești exact în bulină. - Îl lovesc chiar acolo.
Trebuie să fii în lumină.
- Rahat. - N-o să meargă.
Trebuie să mă urc pe nenorocitul ăsta mare...
Uite, pune-l jos, da? Odihnește-te.
Data viitoare când vii, o să fii mai bun. Las-o mai moale.
Nu, nu, nu. Chiar acum. Nu data viitoare. Acum.
Am crezut că tu nu devii așa ușor dependent.
Asta a fost replica nopții, omule.
Ești un vicios.
- Spune-o. Spune că ești vicios. - Da, bine. Sunt un vicios. Categoric.
- Haide, acum, lovește-i aripa. - Vai, Doamne.
- Sunt pe urmele tale, păsărică. - Țintește-i aripa. În regulă. Da.
Colosule!
Astea sunt primele trei...
Bine, acum, așteaptă. Ai zis că se fac și mai mari?
Nu, e diferit.
E ca și cum ai folosi un arc cu o săgeată în plus.
- Fiecare vor avea puteri diferite. - Ce faci?
Așteaptă un minut, Charlie, ai zis că dai un burger, omule. Nu pot...
Nu pot face asta. Trebuie să merg la muncă dimineață.
Da, dacă muncești, o să fii obosit. Și ce dacă?
E ca un maraton, omule. O să țină până la 5 dimineața. Nu pot...
O să dormi mâine noapte de la ora 8:00 în loc de ora 10:30.
Ce zici de asta? O să dormi destul, perversule?
Hei, nu mă face pervers.
- Ești poponar? - Nu mai zice asta.
Nu mai spune așa.
Nu-i mai face pe oameni poponari. E nepoliticos.
Pentru un homosexual chiar este. Pentru tine, e doar...
... un cuvânt amuzant, ca tortul sau saramura.
Ești sărit, omule.
Eu sunt sărit? Bine.
Chiar trebuie să-l vezi pe Mel.
Trebuie să-l vezi pe Mel.
O să iau unul pentru un adult și unul pentru un poponar.
Haide, chiar ai nevoie să vii aici.
Johnson.
- Johnson. - Bine.
Bună decizie.
Hei! Șeriful e un negro...
- Ce-a spus? - Șeriful e aproape.
Nu.
Șeriful e un negro...
Nu vreau să supăr pe nimeni.
Nimănui nu-i pasă de mine.
E complet nebun.
- Richard Pryor, a făcut-o în stilul său. - Amândoi au jucat ca lumea, evident...
... dar pot doar să-mi imaginez, dacă ar mai fi făcut încă unul?
Janeane a sunat de 15 ori.
- Alo? - Bună, iubito.
Pe unde umbli? Te-am tot sunat în ultimele trei ore.
Știu. Îmi pare rău. Am avut telefonul închis. Am fost la maratonul Mel Brooks.
N-am râs în viața mea atâta. Trebuia să te aduc și pe tine aici.
- Chestia asta e o nebunie. - Alan, vreau să mă asculți.
Tatăl tău a murit.
- Ce? - Am tot încercat să dau de tine...
- Ce-ai spus? - Mama ta a sunat aici...
... la câteva ore după ce ai plecat.
A murit în somn, în patul său...
... iar mama e aici cu noi acum și e foarte supărată, are nevoie de tine.
Stai un pic, stai puțin. E mort?
Îmi pare rău, iubitule.
- Unde-s fetele? - Sunt cu mama pe canapea.
Sunt bine.
- O să vin acasă cât de repede pot. - Vrei să te grăbești, te rog?
Da, asta am să fac.
Totul e în regulă?
Tatăl meu tocmai a murit.
A murit, adică...
- A decedat? - Da.
Vrei să mergem să mâncăm ceva?
Charlie, tata tocmai a murit.
Da. E acolo un magazin care o să se deschidă în curând.
Vinde mese pentru bucătărie. Vreau să te duc acolo.
- Au primit și blaturi de marmură. - Charlie, tata tocmai a murit.
Da, da, știu. Vreau să mai zăbovim, totuși.
Haide. Hai să nu-l pierdem pe Mel.
Ne-am distrat de minune la Mel.
Vrei să mai stăm?
Nu.
Nu mai zăbovim.
Hei, hai să luăm niște mâncare chinezească. Hai, fii bărbat.
Bine, au văzut toți ce e?
Aici e. Jos. Vezi? Arată bine.
Hai. Ce părere aveți?
- Da. - Johnson?
- Aha. - Eu sunt Sugarman.
Bryan Sugarman? Te-am prins într-un moment nepotrivit?
Tocmai m-am întors de la înmormântarea tatălui meu, dar în afară de asta...
Super. Lasă-mă să-ți spun în față, Alan...
... am reușit să-mi fac afacerea păzindu-l pe tipul ăsta.
- Asta fac. Îl supraveghez. - BIne.
Acum, evident, nu-l pot împiedica să facă asta...
... fără să intru în conflict cu legea.
Dar în rest te asigur, am să fac orice...
... ca să nu-ți dau un milion de dolari.
Nu știu despre ce anume vorbești.
El vrea să-ți dau un milion de dolari.
Are el atâția bani?
Asta nu-i treaba ta. Asta-i treaba mea. Asta fac eu.
Parcă am stabilit deja asta. N-o să-l las să fie manipulat.
Sugarman, calmează-te, da?
Nu vreau milionul lui de dolari.
Spune-i că nu-s supărat pe el și că suntem încă prieteni, da? Doar atât să-i spui.
- Ești sincer? - Da.
N-am nevoie de milionul lui, da? Să-i spui asta.
Bun. Îmi place asta.
Bun, corect, atunci eu mi-am făcut treaba.
Da. Bună treabă.
Hai înăuntru și servește ceva.
Haide.
Tati, prietenul tău e aici.
Ăla care se poartă de parcă e mai tânăr decât JoJo.
Charlie Fineman?
Draga mea, nu fi așa, bine?
Nu mai judeca oamenii. Nu-i politicos.
Bună.
Îmi pare rău de tatăl tău.
Mersi.
M-am purtat urât în noaptea aia. Știu asta.
Da? Îmi pare rău.
Și ai vrut să-mi dau un milion de dolari să nu mai fiu supărat pe tine?
Nu mai am alți prieteni în afară de tine, Johnson.
Ți-am luat ceva.
- The River. - Categoric.
- Și Quadrophenia. - Da.
Alt album cu care obișnuiai să mă torturezi.
Quadrophenia mi-a schimbat viața, Johnson.
E un cadou frumos.
E prea târziu să mă duc după milion?
- Hei, ți-e foame? - Da.
- Vrei să mănânci ceva? - Da.
- Haide. - În regulă.
Suntem doar noi doi aici?
Lume...
... el e Charlie. Charlie...
... ei sunt toată lumea. Hai înăuntru.
Ăștia rămân?
Da, Charlie. Toată lumea rămâne.
Charlie Fineman pentru doctorul Johnson. Trebuie să luăm prânzul astăzi.
Luăm mâncare chinezească.
Nu-ți pot spune cât de fericită mă face asta.
E ultima oară când ai fost la cabinetul medical.
Vrei să te programez ca să te curăț?
Haide. Să mergem să mâncăm ceva.
Îți lipsește?
Ce anume?
- Nimic. Lasă. - Ce? Ce? Haide.
Charlie, nu-i nimic, da? Las-o baltă.
Nu, ce crezi că-mi lipsește, să fiu dentist?
Îți lipsește?
De ce?
- Cum de ce? - De ce mă întrebi?
Încerci să mă convingi?
Asta e? Te-au trimis aici să mă convingi?
Da, m-ai prins. Asta e. Sunt de la ClA...
... iar aceasta e "Operațiunea de convingere a lui Fineman."
- Tu râzi de mine? - Mai bine nu.
Charlie, dacă vrei să fim prieteni, trebuie să ai încredere în mine.
- Am crezut că suntem prieteni. - Dar suntem prieteni.
De asta nu pot să mă prefac că nu știu nimic despre tine.
E o amenințare, totuși, că n-o să mai fim prieteni?
Nu. Eu zic că prietenii vorbesc despre ce se întâmplă în viețile lor.
Ești un tâmpit.
Charlie... Hei, Charlie!
Ce dracu-i cu tine?
Ieși afară de aici, omule!
Charlie, ieși dracului...
Bine, bine. Pleacă. Ieși afară de aici.
Lasă-mă în pace! Bine?
Charlie, pleacă!
Da. Bine.
Ține-ți fleanca.
Ce mai cauți aici? Ți-am spus să pleci.
Deoarece ăsta nu-i biroul tău. Nu-ți permit! E proprietate publică.
- Asta nu-i proprietate publică închisă. - Ba da, este!
- Pleacă de aici, omule! - Chem poliția dacă nu pleci.
- E în regulă. Lasă-mă să mă ocup. - Nu, nu e! E...
Melanie, închide geamul!
Iisuse.
Nu mai putem continua așa, Charlie.
Uite, nu știu ce ți-am zis de ți-a sărit muștarul așa...
... dar îmi pare rău, Charlie, da?
În regulă.
- Iisuse. - Știu.
- Doctore Johnson. - Domnișoara Remar.
- E totul în regulă? - Da. Totul e bine.
- Am o întâlnire programată. - Înregistrează-te la Melanie.
- Poate ar fi trebuit să revin. - Nu, e în ordine. Doar înregistrează-te.
Înregistrează-te la Melanie.
Cea care...?
Doctorul te va consulta în cabinetul lui.
Fata aia minunată vrea să ți-o sugă?
- Charlie, haide. - Vrea să ți-o sugă?
- Uite, ieși... - Vino aici.
Ești nebun? Ieși afară de aici.
- E splendidă. - Da, știu.
Din ce mi-ai zis tu... Am crezut că e o vită sau așa ceva.
- Trebuie să îndrept asta. - Ok, dar cât de fierbinte-i fata asta?
- E bună. E tare. - E fierbinte rău.
- Nu-i așa că-i beton? - Charlie, vrei să pleci...?
Lasă-mă să merg eu în locul tău. Lasă-mă să-mi facă și mie o felație.
- Lasă-mă s-o văd pe femeia asta. - Ești pus pe glume acum? Ieși.
Oprește-te! Ieși afară!
Simți cum miroase? Chiar miroase bine!
Iisuse.
- Vreau să știu ce se întâmplă. - Nu se întâmplă nimic.
- Nu-mi spune mie că nu se întâmpla nimic. - Calmează-te.
- Lasă-mă să-ți explic, da? - Bine, explică.
Arată ca una din filmele anilor '40.
Ai văzut-o pe fata aia?
Vreau să zic că e perfectă.
Ești bine?
"Bine"?
Nu, eu n-aș folosi cuvântul ăsta.
Mulțumesc că m-ați consultat.
Am avut de ales, domnișoară Remar? Adică...
M-ai pus într-o postură teribilă aici în biroul meu.
Putem trece peste asta? Nu vreau să vă iau prea mult din timp.
Da.
Scrisoarea aceasta...
... pe care i-ai trimis-o...
Pot rezolva asta repede.
Așteaptă un... Nu, nu.
Te rog.
Recent, am trecut printr-un divorț groaznic.
Am fost măritată 10 ani.
Soțul meu a avut relații cu alte cinci femei.
El a avut o altă viață aici în oraș.
Ducea o viață dublă.
Mergeam într-o zi pe stradă și i-am văzut.
I-am urmărit și parcă era ca într-un vis.
Am vorbit cu o vecină și ea vorbea despre ei...
... ca despre familia Jonese care locuia alături de mulți ani.
Iar în momentul acela, mi-am pierdut echilibru.
Și m-am prăbușit, chiar acolo pe trotuar.
Iar problema, doctore Johnson, e că nici acuma nu mi-am revenit.
Acuma, comportamentul meu e de neiertat, știu asta.
M-am comportat într-un fel în care eu de obicei nu mă comport.
Iar ce am făcut cu acest proces amenințător e de-a dreptul repugnant pentru mine.
Te-am mințit când am zis că terapeutul meu...
... mi-a spus să acționez așa cum cred eu.
Am vrut să vin aici să te văd și să-ți spun că îmi pare rău.
Și că sunt foarte jenată.
Și că n-o să mai ai alte probleme cu mine.
- Îți promit asta. - Bine.
Bine.
- Bine. Păi, acum o să plec. - Bine.
O să plec.
Elizabeth, îmi aduci o ceașcă de cafea?
Sigur. Doctore Johnson, doriți ceva?
Nu, nu vrea.
Eu? Să-l fac să vorbească?
În nici un caz. Nu fac eu așa ceva.
Ei bine, trebuie să vorbească cu cineva.
Are probleme. Trebuie să vadă și el pe cineva.
Te are pe tine. Un prieten. Asta contează. E un pas important.
Nu, are nevoie de mai mult ajutor decât îi pot oferi eu.
Ce, vrei să-l salvezi acum? Despre asta e vorba?
Am fost cel mai bun prieten al lui.
Amicul de golf și de pescuit, bine?
- Familiile noastre mergeau împreună. - Bine.
Pe 12 septembrie 2001, toate au luat sfârșit.
Nu mai vrea să aibă de a face cu mine.
Sau cu nevasta mea.
Te place, Alan. Știi de ce?
- De ce? - E foarte simplu.
Pentru că nu știi nimic de Doreen, Jenny, Julie și Gina.
Sau Spider, pudelul familiei.
Nu știi nimic despre ei, așa că își imaginează că n-o să-i pui întrebări.
Că o să-l lași în pace.
Cât de distractiv este?
Că ești aici vrând ca eu să ajut într-o altă...
campanie inutilă de a-l duce pe Charlie la psihiatru.
Singurul tip despre care credea că o să-l lase în pace.
- Hei. - Hei.
Cred că o să-i fac rost de ajutor.
Lui Charlie.
Te-a rugat el să-l ajuți?
Ei bine, are nevoie.
Trebuie să-și revină. Să-și reia viața.
Oamenii din jurul lui îl pot ajuta.
Chiar crezi că e o idee bună? Ce zic experții?
Nu știu. O să mă interesez.
Dar sunt sigur că are nevoie de ajutor.
Ai timp pentru toate astea? Cu munca, cu mama ta și...
Știu că nu crezi asta, dar chiar încerc să-l ajut.
Să ajut un prieten.
Bine.
- Vrei micul dejun? - Da. Mulțumesc.
Mă bucur că ai vrut să faci asta dintr-odată.
Știi ceva, cred că a venit timpul să-ți dai seama care este...
și care nu muzica bună.
Da, sigur.
Graham Nash. Songs For Beginners.
Doar coperta albumului.
Uită-te la fața lui. E conștient că a scos un album bun.
Bine, așteaptă. Uite aici.
Bine. Avem O'Jays.
Avem... ce mai avem?
The Soul Tr... Hei. From the Funk Side.
Ce colecție de albume ar fi completă fără ăsta?
O să-l trec pe listă.
Salut, Alan.
- Salut, Nigel. - Salut.
- Ce mai faci? - Bine. Ce cauți aici?
Scotocesc printre lucruri.
Sunt un câine de vânătoare al discurilor. Îmi plac.
Da. Charlie, el este un bun prieten al meu, Nigel.
Nigel, Charlie Fineman.
Charlie Fineman, Nigel.
Billy Joel, Cold Spring Harbor.
L-au înregistrat la o viteză prea mare, așa că nu s-a putut scoate pe piață.
Cu toate acestea, în cele din urmă a ieșit.
El a crescut la două orașe depărtare de al meu.
Obișnuiam să mergem la același White Castle.
Ce ziceți, vreți să luăm prânzul după asta?
Da. Tu ce zici, Charlie?
Vreau să stau aici.
Ei bine, după. Mă gândeam, știi tu...
... să mergem să luăm prânzul cu Nigel.
Pot să vorbesc ceva cu tine?
Nu vreau să mănânc cu tipul ăla. E redus mintal.
Adică, uită-te la el, un mare redus mintal.
Arată ca o grămadă de rahat lăsată de cineva pe trotuar.
- Charlie, să mergem. - Recunoaște.
E un prostovan. Spune-mi că nu e așa.
Charlie, sunt sigur că te aude.
Așadar, cu ce te ocupi, Charlie?
Sunt un colecționar.
Pe bune? Ce colecționezi?
Ce colecționez?
Nu știu. Johnson, poți să răspunzi în locul meu.
Ce colecționez?
Charlie adună lucruri din viața lui.
Știi tu, lucruri care i se par adecvate stilului său de viață.
Și cum ți-ai descrie acest stil de viață, Charlie?
Am observat printre albume, că păstrezi unul al lui Bob Seger.
Ești un fan Seger, Nigel?
Îmi place Seger, da.
Da.
Smokin' O.P.'s, Mongrel.
Când a început să-ți placă?
Probabil mai târziu.
Silver Bullet sau Seger System?
De fapt, nu-mi place nici un album din astea două.
Ciudat, pentru că nu sunt albume. Sunt formațiile lui.
Seger e un artist. Un geniu.
Un original american.
Tu ce ești, Nigel?
Un terapeut? Asta ești?
Mă măsori din priviri? Ai treabă acum? Mă fixezi?
Nu, uite, ieșisem într-o după-amiază frumoasă, m-am întâlnit cu un prieten...
Minciuni. Puți ca un psiholog.
Ai mâini de psiholog.
- Ți-ai comandat salată ca un psiholog. - Bine.
- Să ne oprim. Greșeala mea. - Nu, asta e bună.
- Cum comandă un psiholog o salată? - Nu, Nigel.
- În opinia ta. Vreau să știu. - Hai să ieșim afară.
O să te bat. O să te bat, psihologule.
Fan Seger. Ai lua bătaie la un concert al lui Seger.
- Charlie. - Ridică-te odată în picioare! Hai!
Te-am citit în magazinul de albume din minutul când ți-am văzut fața de retard.
Afară!
Bine, Charlie, calmează-te.
Mincinosule.
Bună.
Fetele sunt încă la gimnastică?
Da.
Mă duc să mă spăl.
Am pregătit cina.
Unde ai fost, la Charlie?
Știi care e problema?
Problema asta cu Charlie?
Ești gelos pe el.
- Pe bune? - Da, pe bune.
Am un prieten, îmi petrec timp departe de casă...
... și treaba asta ți-a zbârlit penele. Tu ești geloasă pe Charlie.
De fapt cred că tu ești gelos pe Charlie.
E prins în lumea asta a suferinței, densă precum nisipul mișcător...
... și unicul tău răspuns este faptul că râvnești la libertatea lui.
Ce lucru urât ai putut să spui, Janeane.
- Așa e? - Sunt gelos pe așa ceva?
Doar pentru că tipul poate să facă ce vrea acum...
... și are libertatea de a...
Adică, chiar crezi că aș putea să fiu gelos pe așa ceva? Să râvnesc la asta?
Trebuie să te consulți. Asta e... Asta e o prostie.
Ce s-a întâmplat cu femeia aia?
Cea care te plăcea?
Am vorbit cu Melanie de la birou și mi-a zis că ai făcut-o să plece.
- Stai puțin. Ai sunat-o pe Melanie? - Da, am sunat-o.
Așadar mă verifici, Janeane?
Alan, trebuie să vorbesc cu cineva, pentru că tu nu vorbești cu mine.
- Are dreptate. Am izgonit-o. - Vreau să știu cum ai reușit.
Am invitat-o înăuntru, am închis ușa...
... m-am urcat pe birou și am lăsat-o pe ea să facă toată treaba.
Foarte matur, Alan.
Ei bine, ascultă-te ce zici.
Ce insinuezi? Nu mă cunoști mai bine de atât?
O să ies la o plimbare.
Salută-l pe Charlie.
Nu face asta. Nu.
Nu reacționa ca și cum ai ști că eu...
Am zis cumva că plec la Charlie?
Nu face asta. Nu ești în capul meu.
Transmite-i dragostea mea.
Vezi? Vrei...
Și dacă eu... Atunci...
Bine.
Charlie Fineman. Am venit să-l vadă pe doctorul Johnson.
- Vrei să vorbești, Charlie? - O să aștept. E ceva privat.
Atunci poți vorbi liber. Pacientul e amețit de tot.
Ea e la 1600 km depărtare.
Iar Anna e din Guatemala. Abia a ajuns în țara asta.
Nici măcar nu vorbește engleza.
Anna, Charlie e un super erou din cosmos...
... care-și bagă șosete în partea din față a pantalonilor.
Ești un drăguț.
Vezi? Intimitate.
Mă gândeam la lucrul ăsta și ai dreptate.
Trebuie să-mi caut un ajutor.
- Vreau să fiu ajutat. - Mă bucur.
Da. Eu doar... cu toate astea, trebuie să fiu foarte atent, nu vreau...
Știu că mi-e mai bine fără anumite gânduri.
Faci ceea ce trebuie...
... pentru că ai nevoie de ajutor ca să procesezi gândurile alea.
Nu vreau să fie Nigel.
- Nu. - E un retard.
Cel mai mare pe care l-am văzut.
- Da, înțeleg. - Bine.
Înțeleg.
A fost ciudat rău de tot, Alan.
Nu știam că o să spună toate prostiile astea.
Angela?
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine, mulțumesc. Tu?
- Bine. Îmi pare bine să te văd. - Și mie.
Charlie, ea e Angela. Angela, el e Charlie. Colegul meu de cameră din facultate.
Îmi pare bine de cunoștință, Charlie.
Îți mulțumesc că ne-ai primit așa de repede.
De ce nu intrați voi să vă faceți confortabili?
Eu tocmai făceam o cafea. Dorește cineva?
Nu, nu vreau nimic.
Charlie?
Glumești? E o fetiță.
Ascultă-mă, ai dreptate. E tânără.
Dar e bună. Are experiență mare în consilierea pierderilor și a mâhnirilor.
Și are și niște sâni frumoși. Asta nu e de bine.
De când?
Bine zis.
O să facem prezentările, o să-ți faci o părere...
... dacă îți place de ea, plecăm de acolo.
- Mă înșel în ceea ce-i privește sânii? - Nu, ai dreptate. Sunt minunați.
Despre ce vorbeați voi băieții? Ce e așa de minunat?
Gândește-te, Charlie...
... și sună-mă sau pune-l pe Alan să o facă și o să programăm noi ceva.
- Donna, bună. - Am venit mai devreme.
- Da. - Doctore Johnson. Ce mai faceți?
- Bine. - Am sosit mai repede.
Bine.
Donna, el e Charlie. Îți aduci aminte de Donna, nu-i așa?
A venit mai devreme.
- Bună. - Noi tocmai terminam.
- Ești pacientul Angelei? - Nu ne-am decis încă în această privință.
Dar tu ești.
Și pentru că ești al ei...
Iar voi doi sunteți...
- Da. - Ar trebui să mergem.
- Avem o ședință acum, așa că... - Hai să plecăm.
Ar trebui să începem. Îmi pare rău pentru suprapunere.
Charlie, mi-a făcut plăcere să te întâlnesc. Alan, mulțumesc.
Ar trebui să scoți artileria pentru asta. E nebună cu o parte nebună.
- Pa. - Ziceam și eu așa. Apără-te.
- Ești bine? - Da.
Asigură-te că nu mă programează niciodată lângă fata aia, ne-am înțeles?
Aș...
Nu, doar că, nu vreau s-o mai văd. Asta o să fie o problemă.
Arată prea bine, eu doar...
Nimeni nu are dreptul să arate așa bine. E pericol pentru toți.
Bine, Charlie.
Te-ai gândit măcar un pic la ce ai vrea să vorbim astăzi?
Și cum ți-ar plăcea să începi asta?
Nu chiar.
Nu știu. Sunt bine.
Ești bine?
Sunt bine.
Mă bucur.
Ce te face să te simți bine?
N-am idee.
Pot să spun ceva? Ești prea tânără. Ești o fetiță.
Nu pot face asta.
Cu ce pot să te ajut, Charlie?
Cum te poate ajuta cineva ca mine?
Am chestiile astea...
... la care nu-mi place să mă gândesc.
Ești prea tânără. Prea tânără. Nu pot face asta.
Trebuie să pun astea la loc.
Nu-i nimic.
Așadar cum te simți, Charlie? Cum a fost săptămâna ta?
Bună.
Doar că am fost supărat.
- Foarte supărat. - Pe cine ai fost supărat?
Pe tine.
- Nu voiam să mă întorc aici. - De ce nu voiai?
Ei bine, știi de ce. În fiecare săptămână, încerci să mă faci să repet.
Ce vreau să faci, Charlie?
Să vorbesc despre lucruri de care nu vreau să vorbesc.
În ultimele săptămâni spuneai că ești gata...
- ... să vorbești despre câteva... - Nu, la naiba, tu ziceai asta!
Nu eu, tu ai zis-o!
Nu vreau să vorbesc despre lucrurile alea. Nu-mi aduc aminte.
Îmi pare rău.
Mă bucur că ai venit, chiar dacă erai supărat pe mine.
Da. Și eu.
Pot să zic ceva, Charlie?
- Da. - S-ar putea să te supere din nou.
Nu.
Spune.
Nu are rost să vii aici în fiecare săptămână...
... dacă nu discutăm despre viața ta...
... despre familia ta.
Nu s-a terminat această ședință?
Nu, abia a început.
Se poate?
Dacă vrei tu, da.
Charlie, înainte să pleci, eu doar... aș vrea să zic ceva.
Uite, chestia e că ai avut o familie...
... și ai suferit o grea pierdere...
... și până poți să discuți despre asta și chiar să vorbim cu adevărat...
... toate astea sunt doar un exercițiu.
Pot să am răbdare, Charlie...
... dar trebuie să spui cuiva povestea ta.
Nu neapărat mie, dar cuiva.
Charlie, stai o secundă. Nu mi-ai zis că partenerul tipului ăstuia e negru.
Adică, îl face aproape suportabil.
De ce trebuie să-i dea chestia verde...
Adică, e... De ce ar face asta?
Am avut trei fiice.
- Știu. - Gina avea 5 ani. Era...
Jenny...
... avea 7 ani.
Ei...
Ei îi plăceau deja băieții.
Julie avea 9 ani. Era cea mai mare.
Toate arătau la fel, Johnson.
Ca Doreen.
Doreen a fost soția mea.
D.T. Asta era porecla ei.
Doreen Timpleman.
Avea un câine, Spider. Spider. Un pudel.
Obișnuiau să mă trezească de fiecare dată, sâmbătă dimineața, înțelegi...
... fredonându-mi melodii ale celor de la Beatles, în armonie.
Toate patru.
Atât de frumos.
Doreen niciodată nu m-a judecat.
Știi?
Nu era niciodată cicălitoare, cum sunt unele soții.
Voia doar să mă descalț...
... ca să nu distrug carpeta. Atât.
Doreen și fetele erau foarte feminine.
Eu eram singur, înțelegi?
Domnul Bărbat.
Mă adorau, Johnson.
Pun pariu că așa e. Știu că așa făceau, Charlie.
Aveau părul lung brunet...
... mai puțin micuța Gina. Ea voia păr scurt.
Ca să fie diferită de restul.
Ea...
Ea avea și un semn din naștere.
Arăta ca o arsură...
... dar nu era.
Când era mică, ziceau că o să dispară...
... dar nu s-a întâmplat.
Jenny. Jenny, ea...
... voia să fie gimnastă.
Cu toate că era neîndemânatică.
Nu am avut curajul să-i spun că asta era o problemă.
Au fost s-o viziteze...
... pe sora lui Doreen, Ellen și pe fetele ei din Boston...
... și l-au luat și pe Spider deoarece...
... eu trebuia să muncesc și nu au avut încredere în mine că o s-o hrănesc.
Dar asta era o glumă, nu? Și apoi...
... toți trebuia să mergem la nunta micuței verișoare a lui D.T...
... în Los Angeles și trebuia să mă întâlnesc cu ele acolo.
Copiii voiau să meargă la Disneyland...
... dar aveau... Oricum pierdeau câteva zile de școală...
... așa că a trebuit să zicem nu.
Înțelegi.
Așa că plec să mă întâlnesc cu ele în Los Angeles.
Și în drum spre aeroportul JFK, eram într-un taxi...
... când am auzit la radio...
Am ajuns acolo și un om îmi spune că avionul era din Boston.
Altul zice că sunt două avioane.
Apoi am intrat în aeroport și m-am uitat...
M-am uitat la televizor și...
Am văzut.
Am văzut și am simțit în același timp.
M-am gândit la semnul Ginei...
... și...
... le-am simțit arzând.
Putem să mergem?
Vreau să merg acasă acum.
Nu-mi place asta.
Nu-mi place s-o fac.
Să-mi aduc aminte.
Nu-mi place să-mi aduc aminte.
New York One are dovezi ale unei amenințări teroriste credibile...
... iar orașul New York ar putea fi ținta.
Drept rezultat, a fost instaurat gradul de alarmă al unui atac terorist.
Oficialii orașului informează securitatea de la metrou, autobuze și aeroporturi.
Date exacte despre amenințarea teroristă nu au fost încă emise.
Poliția nu vrea să confirme dacă există vreo legătură între Al Qaeda...
Atât pentru poporul american cât și cel iraqian...
... demonstrațiile violente de astăzi...
... au fost doar un alt lung capitol din continua luptă împotriva terorismului.
În Baghdad, un polițist...
Charlie?
Charlie, ești?
Lincoln de vizavi a sunat să-mi spună că ai dat prea tare televizorul.
I-am zis că nu te uiți la televizor, dar...
Ești bine?
Charlie.
Ce-i cu tine?
- Ce faci, omule? - Era să mă lovești.
- Ce ești beat? - Ești beat? Aproape că m-ai lovit.
Dă-te din fața mea până nu dau peste tine.
Dai peste mine? Haide. Hai pune-mă la pământ.
Vino și pune-mă la pământ!
Atenție! La o parte!
Bine, amice, aruncă arma!
N.Y.P.D.! Aruncă arma acum! N.Y.P.D.
Pune arma jos! Andrew, unde ești?
- Omul ăsta e nebun! - E bine.
- Andrew! - Fă-o odată. Haide, fă-o.
- Andrew, unde ești? - Haide.
- O să-l fac praf, Andrew! - Haide.
- Pune-l la pământ! - Nu mișca.
Să nu mai îndrepți niciodată o armă spre mine. Trebuia să te împușc.
- Ridică-te. Ridică-te. - Ridică-te în picioare acum!
- La perete. - Cu fața la perete.
Ridică-te odată, nenorocitule! Ce crezi că este aici?
Stai în picioare! Scoală-te!
Alan, salută-l pe Pete Savarino, avocatul lui Charlie.
El e Alan Johnson.
Toate acuzațiile criminale o să fie retrase.
- Asta e bine. - Orașul nu vrea să facă...
... mare caz din asta.
Un om care a rămas văduv pe 9/11 e bătut de polițiști. Nu prea dă bine.
Deci vom avea o altă abordare.
Vor să-i facă o evaluare de 3 zile la spitalul Roosevelt.
Asta e procedura standard.
E mai bine decât la închisoare, dar, Dumnezeule...
Așa.
Vorbește cu el și eu mă voi ocupa de acte.
Bine.
Ești bine?
Ce se va întâmpla?
Vor să se ocupe de tine...
... pentru câteva zile și-ți vor face o evaluare psihică.
Eu și Angela vom...
- Veni după tine, și... - Bine.
Te vom instala și o să ne asigurăm că totul e în regulă.
Chiar îmi pare rău, Charlie. Simt că este vina mea.
Știi, ca și cum te-aș fi forțat prea tare.
Am vrut doar ca tu...
... să fii bine, nu știu.
Îmi pare rău.
Când n-o să-ți fie bine, să mă anunți, da?
- Ești calm? - Sunt bine.
Dar ceva ce nu faci l-a adus până aici.
Nu e irelevant.
Voi avea grijă ca el să primească un tratament de cea mai bună calitate...
... mă voi îngriji de el.
Te rog nu-mi spune cum să-mi fac treaba. Înțeleg de ce este nevoie aici.
Nu-l aștept pe el să...
Plec.
- Unde se duce? - Habar n-am.
Ascultă, Charlie, va fi o...
O audiere vineri dimineața.
Biroul procurorului general te vrea înapoi aici.
Vor să te vadă acuzat.
Vor să aibă dreptul să te țină aici până la un an.
Asta spuneau.
Spitalul recomandă asta, de asemenea...
... și Timplemans, și ei te vor.
Timplemans?
Putem să mergem să luăm mâncare chinezească acum?
Știi ce e asta? Janeane și cu mine ne călcăm pe bătături prea mult.
Tot timpul îmi cere să mă confesez, știi...
... să vorbesc cu ea și când o fac...
... totul devine prea personal și se transforma într-un mare rahat.
Da.
Ea spune că vrea să-i spun ce am de spus. Dar nu vrea să audă.
- Ce ar trebui să-i spui? - Că am nevoie de aer.
Știi?
O iubesc. Încă sunt îndrăgostit de ea.
Dar, te rog, lasă-mă să respir.
Vreau să spun, parcă nici n-aș mai fi eu, înțelegi?
Nu sunt siamez, la naiba. Sunt eu.
Și asta nu ar trebui s-o supere. Nu ar trebui.
Vrei să știi ce-mi amintesc despre tine, din facultate?
Nimeni nu ți-a dat nimic.
Nu ai luat nimic de la nimeni.
Și mai știi ceva?
Urăsc ce fac. Sunt bine plătit.
Dar, jur, urăsc să pun dinți falși oamenilor falși.
Dar nu mă înțelege greșit. Sunt dentist și când oamenii au nevoie de dinți, e bine.
Mi-e milă de ei. Dar sunt și nenorociți...
Mi-ar plăcea să le dau una în cap și să le spun:
"Dispăreți." Știi cum e?
"Sunt mult mai multe lucruri pe lume decât grija pentru dinți."
Care-i faza cu...
... remodelarea bucătăriei? Despre ce e vorba?
Ce altceva aș putea face în afară de furniruire?
Nu, nu, nu schimba subiectul. Despre ce e vorba?
Haide, zi-mi. Care-i faza cu bucătăria?
Spune-mi.
Ultima oară când am vorbit cu Doreen...
... era la aeroport în Boston.
Voia...
Să vorbească cu mine...
... despre remodelarea bucătăriei...
... asta voiau să facă ea și fetele.
Și eu eram ocupat, tocmai ieșeam pe ușă...
... și mi-am pierdut cumpătul.
A fost ultima oară când am vorbit cu ea, la naiba.
Uram discuțiile despre bucătărie.
Ar trebui să treci peste asta, Charlie.
Sunt sigur că i-ai spus multe nimicuri frumoase înainte.
E un singur lucru. Treci peste asta.
- Da? - La naiba, da.
Ai să te descurci, Charlie?
Vei trece peste asta, așa-i?
Eu sunt mai îngrijorat pentru tine, Johnson.
Sunt mult mai îngrijorat pentru tine.
Dacă asculți cu atenție vei putea să-i auzi pe nenorociți încruntându-se!
Hai, du-te.
Bună.
Ascultați.
Dacă mi se va mai întâmplă vreodată să am o problemă cu vreun pacient...
... nu-mi pasă cum vă afectează asta răspunderea...
... știți ce veți face? Mă veți susține.
Eu am pus pe picioare afacerea...
... și v-am umplut de bani.
În special pe tine, Stelter.
Dacă ai vreo problemă cu ce spun eu, cară-te înapoi în Brooklyn...
... și descurcă-te cu asigurările.
Asta e tot. M-am săturat să mă joc cu mironosițe ca voi.
Eu cred, Alan că asta e cam nepotrivit.
Nu-mi pasă ce crezi.
Nu e o discuție. E un avertisment.
O să se schimbe niște lucruri pe aici...
... și s-ar putea ca voi, ceilalți, să nu reușiți.
Pe loc repaus.
Noul campion.
Nu, ai fost acolo cu mine. Asta ai spus.
Vezi, ăsta e vechiul colegiu Johnson. Johnson cel ce nu acceptă nimic.
Trebuie să...
Din nefericire cred că mă gândeam la alt tip pe care-l știm.
Handleman, Andrew Handleman.
- Nu l-a prostit nimeni. - O, da.
Tu obișnuiai să accepți porcăriile tuturor.
Îți aduci aminte?
Dar acum ai fost nemaipomenit. A fost distractiv.
Care au fost marile descoperiri ale spitalului?
Stafful nu l-a găsit pe Charles Fineman o victimă a simptomelor severe...
... ale unui stres post-traumatic...
... și nici a tendințelor halucinative referitoare la asta...
... și nici incapacitatea de a funcționa...
... ca un adult normal.
Și credeți că a-l întemnița în spital pentru un an...
... i-ar fi fost de folos doctorului Fineman?
Da, cred.
- Mulțumesc. - Mulțumesc, doamnă doctor Bale.
Vă puteți retrage.
Sunt total împotriva acestor măsuri.
Domnule judecător, cred că Charlie are nevoie să-și găsească drumul.
Nu în timpul nostru, dar în timpul lui.
Și cred că asta se va întâmpla.
Va găsi oameni care îi vor umple viața din nou.
Nu azi, dar curând. Încet.
Pot să întreb ceva...
... despre experiența dumneavoastră de viață în legătură cu această boală?
Mă întreb. Ce vârstă aveți?
Ce are asta de a face cu orice?
- Doctore Fineman... - E o întrebare penibilă, dle judecător.
- De fapt e o întrebare bună. - Ba nu, nu e bună, e penibilă.
Vom vorbi despre vârstă.
Trebuie să meargă la antrenament la Liga Mică, în curând.
Doctore Fineman.
Domnule Fallon, întrebarea este dubioasă. Sfidează curtea.
Nu era nevoie să o adresați, domnule doctor Oakhurst.
Nu a vrut să vorbească despre ei din acea zi.
Apoi s-a rupt de mine. Nu mi-a răspuns la telefoane.
Nu ne-a răspuns la telefoane.
Asta a distrus-o pe soția mea a doua oară...
... ce se întâmplă aici cu Charlie.
Nici măcar nu a putut să se înfățișeze aici, astăzi.
A fost foarte greu pentru ea.
Spuneți-mi ce s-a întâmplat ultima oară când Charlie a fost pe la voi.
Voiam să-i arătăm niște poze cu fetele.
A fost foarte greu. Voiam să i le dăm lui.
Și ce s-a întâmplat când i-ați arătat pozele?
Charlie a spart o lampă. Una din frumoasele lămpi ale lui Ginger.
Era o lampă din set. Pe cealaltă i-am dat-o fiicei noastre. A fost...
Cât o să mai vorbim despre lampa asta? La naiba.
Era doar o lampă, uit-o.
- E mai mult decât o lampă, Charlie. - Of, te rog.
Era mult mai mult decât o lampă.
- Oprește-te odată, oprește-te! - Gata, ajunge.
Asta e prima. Pentru amândoi...
... asta e prima.
Doamnă Timpleman, stați jos.
Știe foarte bine ce a însemnat lampa aia pentru mine.
Stați jos.
Continuați.
Ai vreo fotografie de-a nepoților, Jonathan?
În portofel, da, normal că am.
Normal că are. Doar nu e animal!
Doamnă, vă rog, opriți-vă.
Sunt aceste fotografii copii...
... sau sunt originalele pe care le purtați cu dumneavoastră?
Da.
Și care erau numele îngerașilor?
Aceasta este Gina.
Avea 5 ani, o păpușă...
Și aceasta este Jenny.
Era o mică jucătoare de șah.
A moștenit-o de la mine.
Jenny a vrut să meargă într-un turneu, deci am înscris-o și ne-am dus.
Și în această fotografie...
... sunteți voi doi la turneul de șah?
Da.
- Și aici? - Aici suntem toți în Cape.
Și în poza asta.
- E fiica dumneavoastră Doreen? - Da.
Și aici...
... sunt toate patru?
Da.
Toate patru.
Domnule doctor Fineman.
Asta e a doua.
Sunt sigur că vă este dor de ele.
Mă gândesc la ele toată ziua. În fiecare zi a vieții mele.
Nu aș înțelege dacă cineva nu ar face-o.
Doctore Fineman.
Nu mai am întrebări, domnule judecător.
- Domnule judecător, permiteți asta? - Cu asta aveți trei ieșiri...
Bailiff.
Condu-l pe domnul pe hol.
Lăsați-l...
- Un minut, un minut. - Haide.
Ia-l ușor.
Sunt aici, Charlie.
Charlie, sunt aici. Charlie, sunt aici.
Eliberați sala.
Să vină amândoi avocații și familia Timpleman...
... în biroul meu, în 20 de minute.
E o mizerie.
Dacă mai vorbești așa în sala mea de judecată din nou...
Îi voi pune pe cei mai puternici deținuți să te folosească ca manechin pentru rochii.
- Mă auzi? - Domnule judecător, în apărarea mea...
Liniște.
Știți ceva?
Cu cât mă gândesc mai mult la cazul ăsta blestemat...
... cu atât mai mult îmi dau seama că e o problemă de familie.
Nu e un caz pe care ar trebui să-l decidă statul.
- Domnule judecător... - Taci!
Vorbesc serios.
Vreau să tăceți, domnule Fallon.
Asta nu e de bine pentru tine, mă auzi?
Liniște!
Da.
Tac!
Doamnă și domnule Timpleman...
... aceasta este o problemă serioasă, ce discutăm noi aici.
E ușor de văzut...
... că acest om trece prin ceva foarte profund.
Este evident.
Va avea nevoie de spitalizare.
Totuși.
Pe de altă parte...
... poate că ar trebui să-și găsească singur calea.
Problema este că...
... aveți dreptate.
Sunteți cele mai apropiate persoane pe care le are.
- Mulțumesc. - Normal.
Vreau să mergeți acasă...
... și să vă gândiți bine.
Pentru că ne vom întâlni toți aici, luni dimineața...
... și vă voi lăsa pe voi să decideți.
Vreau să vă bateți capul.
Vreau să vă gândiți la ce și-ar dori fata dumneavoastră să faceți...
... în această situație.
Și vreau să vă uitați în ochii mei...
... luni dimineața...
... și să-mi spuneți dacă...
... ar vrea ca mama ei să fie internată într-un loc ca acesta.
Înțelegeți ce vă spun, doamnă Timpleman?
Puterea pe care v-o dau?
Da, domnule.
Domnule judecător, pot să spun ceva?
Care e numele lui?
Bryan Sugarman.
Luni dimineața.
La zece jumătate.
Nu-l aduceți pe Sugarman.
Domnul doctor Johnson iese și el?
E înăuntru cu judecătorul.
Pot să stau jos?
Charlie, poate Donna să se așeze?
Ea voia să vină azi la audiere pentru a te susține.
- Aici? - Da.
- Da.
De partea ta. Poate să stea de partea ta. Da?
Nu înțeleg de ce nu văd ei că inima lui este frântă.
E atât de frântă, biata lui inimă.
E-n regulă.
Nu trebuie să vorbesc despre ea sau să mă uit la poze...
... pentru ca adevărul este că de multe ori o văd...
... pe stradă.
Merg pe stradă și o văd în altcineva...
... mai clar decât orice poză pe care o porți cu tine.
Înțeleg că te doare.
Dar voi vă aveți unul pe altul.
Vă aveți unul pe altul...
... și eu sunt cel care le vede pe ea și pe fete tot timpul.
Oriunde aș merge.
Văd chiar și câinele.
Atât de nebun sunt, încă.
Mă uit la un ciobănesc german și văd câinele nostru.
Bine.
Ce-i asta?
A plecat. Au terminat cu o oră în urmă.
Nu a lăsat nicio vorbă.
A lăsat doar asta.
A spus că asta e pentru tine, Ginger.
Ascultați, știu că amândoi ați trecut prin iad...
... dar nu ar trebui să-l lăsați în pace?
Vrem doar să facem parte din viața lui.
Știu și înțeleg, dar nu e o opțiune, acum.
Luni dimineața, trebuie să intrați acolo...
... și să nu vă mai răzbunați pe el.
Bine.
Ai grijă de tine, Adell.
Mulțumesc pentru că ai avut grijă de Charlie.
Mulțumesc.
- Când a refăcut bucătăria? - Doamne, bucătăria!
De mii de ori a făcut bucătăria.
E frumoasă.
Fetelor le-ar fi plăcut culoarea. Și cum arată.
E doar o bucătărie, iubito.
Să mergem.
Poți tu să semnezi pentru mine?
Mulțumesc.
Asta a fost tot. Am comandat o pizza. Poți să o trimiți tu?
Da, o să o trimit.
E rândul tău.
Vrei să-ncerci?
Nu, nu, trebuie să...
... mă întorc să-mi iau mașina.
Voi veni pe la tine mâine, pe la prânz.
- Bună. - Bună. Intrați.
- A comandat cineva pizza? - Aici, o iau eu.
Intrați.
Intră.
- Eu voi pleca. - Da, cred că e în regulă.
- Bună. - Salut.
Hei, Charlie...
... nu te superi dacă rămâne Donna la pizza, nu-i așa?
Nu, poate sta.
- Sunt niște farfurii în bucătărie. - Mulțumesc, doctore Johnson.
Pentru tot.
Bine.
Eu voi pleca, dar ne întâlnim mâine, bine?
Da, vino.
- Ți-am spus, trebuie să plec... - Ai spus că vrei să joci iar.
Am crezut că ai spus asta. Nu vrei să joci?
Ai spus că vrei să mai încerci o dată și să rămâi pe aici.
Da, asta am spus.
"Umbrele Colosului."
- Bună. - Bună.
Unde ești? Le-ai luat pe fete?
Acum mă duc.
Tu ce faci?
Ce crezi că fac? Pregătesc cina.
Janeane, trebuie să-ți spun ceva.
Nu știu cum am ajuns să nu îți mai spun nimic...
... dar ai dreptate, asta fac.
Și nu e bine. Trebuie să mă deschid.
Pentru că nu vreau să fiu cine sunt acum, iubito.
Nu vreau să mai fiu așa.
Nu știu dacă înțelegi ceva din ce spun eu, dar...
Alan, hai acasă. Te iubesc.
Știu că probabil nu-ți spun cât ar trebui să-ți spun, dar...
Te iubesc.
Poți să iei fetele și să vii acasă?
Și eu te iubesc.
Ajung într-un minut, bine?
Ați uitat asta.
Nu lăsați nimic în urmă! Vorbesc serios.
Nu, nu, Kemp. Ia asta înapoi sus. Kemp.
Traducerea și adaptarea: lauraioanal, Dan Bonta$, Laurentiuvl & kuniva
Supervizarea: veverița_bc @ www.titrări.ro